Han var ved at blive midaldrende og boede i et hus på Woodland Avenue.
Han satte sig til rette i en gyngestol og røg en cigar ved aftenstid -
- mens hustruen tørrede sine lyserøde hænder i et forklæde -
- og glædestrålende berettede om deres to børn.
Hans børn kendte hans ben og hans skæg, der stak på kinden.
De vidste ikke, hvad faderen lavede, eller hvorfor de så ofte flyttede.
De kendte end ikke hans navn.
Han stod opført i byregistret som Thomas Howard.
Han gik frit omkring, spiste med de lokale forretningsdrivende -
- og udgav sig for kvæghandler eller handelsmand -
- en velhaver med god tid og begge ben på jorden.
Han havde to åbne skudhuller i brystet og endnu et i låret.
Han manglede yderste led på venstre langfinger -
- og skjulte omhyggeligt denne skamfering.
Han havde desuden en lidelse, der blev kaldt bygkorn.
Det fik ham til at blinke mere end normalt -
- som var virkeligheden en kende for svær at kapere.
Temperaturen steg, når han trådte ind i et lokale.
Regnen faldt mere lodret. Urene gik langsommere.
Lydene blev forstærket.
Han betragtede sig selv som sydstatsoprører -
- i en borgerkrig, der aldrig var sluttet.
Han fortrød hverken sine røverier eller de 17 mord, han lagde navn til.
Han havde oplevet endnu en sommer i Kansas City, Missouri -
- og den 5. september år 1881...
... var han 34 år gammel.
Man stikker den bare lige op i ærmet -
- og når man er klar, ryster man den bare ud.
Ryst den ud.
Mary Todd Lincoln, tyrannens kone, blev vild og blodig ved fuldmåne.
Præsidentens mænd bandt hende, så hun ikke flåede mandens ører af.
I har aldrig hørt noget om sydstaternes Jefferson Davis' hustru, vel?
- Nej. - Nemlig. Han gjorde sin pligt.
- I er jo en flok børn. - Nej, jeg har forstået det.
Sydstatspræsidenten sørgede for at tilfredsstille sin kones behov -
- med det fineste håndelag og den største elegance.
- Du spyttede på min støvle. - Undskyld, Jesse.
- Tør det af. - Nu skal jeg tørre det af.
Men Abraham Lincoln sendte nok konen på indkøb.
- Eller en tur i teatret. - Med penge, han stjal fra os.
Så er der skafning!
Der er sindssyge på begge sider af Lincoln-familien.
Du skal ikke holde dig tilbage. Et stykke kød til.
- Når man knalder meget... - Godt med baconfedt til ham.
Undskyld.
Jeg kan se, at jeg kom vadende og forstyrrede Dem.
- Og hvem er du så? - Bob Ford.
- Charleys bror? - Ja.
Jeg løj, da jeg sagde, jeg kom forbi tilfældigt.
Jeg har ledt efter Dem. Det skulle jeg bare have sagt.
Lige umiddelbart kan jeg godt virke som en tåbe -
- men jeg mener, jeg er næsten lige så skrap som James-brødrene.
Og jeg håbede, at hvis vi fik talt sammen uden de andre fjolser -
- kunne jeg vise, hvor speciel jeg er.
Jeg tror fuldt og fast på, at jeg har en stor fremtid.
Jeg har talenter, der ikke lige umiddelbart skinner igennem.
Men jeg får arbejdet gjort. Det garanterer jeg.
Dick, har du knaldet en squaw?
Bare fortæl det. Jeg har altid drømt om at ligge med en rødhud.
Tja, Charlie... det er en ganske særlig fornemmelse -
- at trænge op i en kvinde, hvis hænder har skalperet en menighed.
Og deres fjams buldrer og brager -
- fordi de har født stående som et vildt dyr.
- Hvordan lyder det? - Som en fjams, der buldrer og brager.
Nej. Deres kusse larmer sådan -
- fordi de bruger den som saddeltaske og stopper alt muligt op i den.
Sig det nu. Var det dejligt? Kom nu ud med det.
Jeg kan godt lide dig, Charley.
Jeg kan også godt lide dig, Charley.
Du er ikke noget særligt.
Du er bare endnu en grønskolling, der er ude på eventyr.
Du vil være revolvermand ligesom dem i billigbøgerne.
Du kan lige så godt slå det ud af hovedet.
For du er ikke gjort af det rette stof, sønnike.
Det er jeg ked af at høre. Jeg sætter jo Deres mening så højt.
Hvad det med revolvermand angår, så har jeg kun en gammel Colt -
- og et pistolbælte, jeg har lånt.
Men jeg har også mod på større ting.
Jeg havde håbet, at jeg kunne komme tættere på mine mål hos Dem.
Hvad skal jeg sige til det?
Lad mig være Deres hjælper i aften. De skal se, at der er krummer i mig.
Jeg ved ikke hvorfor, men jo mere du snakker, desto mere myrekryb får jeg.
Hold dig langt væk fra mig i aften. Er du med på den?
- Undskyld... - Skrub så af med dig. Skrid.
Jeg var engang sammen med en, der ikke var indianer.
Men hun var smuk. Hendes hår var gult som en...
...et eller andet.
Som hår krøllet af en solstråle?
Ja, netop.
Du taler sandt for dyden godt.
Man kan skjule mange ting med sit ordforråd.
Vi kan jo skrive et brev og sende det.
Man skal bare forudse hendes behov og komme hende i forkøbet.
Hende pigen har et ganske bestemt arbejde.
- Bestemt? - Vi var kun sammen en enkelt gang.
Hun var bange for tordenvejret og krøb op under vognen...
...og smøg sig ind til mig. Hun gav mig også en god pris.
Det må jeg nok sige. Det er bestemt.
Hun havde været sammen med andre, men det, hun sagde til mig -
- siger man ikke, medmindre man mener det.
Min elskede svor at ægte kun mig, men hun kom aldrig til fornuft.
Thi en kvindes ord, ved du og jeg, er skrevet på rindende vand -
- eller på luft.
Nej, hvor er det godt. Det skriver vi til hende.
Nej.
Poesi preller af på ludere.
Dav.
Er det for sent at sige tillykke?
- Hvor vidste du det fra? - Du skulle bare vide, hvad jeg ved.
- Jeg er ekspert i James-drengene. - Ser man det?
Din bror, Frank, og jeg har lige fået os en hyggelig sludder.
Vi snakkede om løst og fast lige derhenne.
Vi må have talt om hundrede forskellige emner...
Ved du, hvad den her gryderet mangler?
- Boller. - Nudler.
Hvis man spiser nudelgryde, tikker urværket natten lang.
Har du set hende dér oppe i Fayette? Hun stak nudler op i næseborene.
I Fayette. Har du aldrig hørt om hende?
Der er de mest utrolige kanaler deroppe.
- Jeg vil ikke vade i det, men... - Jeg blæser på, hvem der er med.
Derfor går jeg for at være selskabelig.
Jeg hører, du og skorstensrøret fik jer en hyggesludder.
I skal have slæbt en halv skov på plads.
Få dem hellere sat i sving.
James-banden begik over 25 bank-, tog- og diligencerøverier -
- fra 1867 til 1881. Men bortset fra Frank og Jesse James -
- var alle de oprindelige medlemmer enten døde eller bag tremmer.
Så til deres sidste røveri i Blue Cut -
- hvervede brødrene småtyve og bondeknolde -
- fra de nærliggende bjerge.
Jeg' en gæv oprører nemlig, det er jeg.
Og nordstats-nationen kan sgu godt rende mig.
Jeg kæmpede for sagen men sejren den gled bort.
Så vis mig ikke nåde for alt det, jeg har gjort.
Jeg hader nordstats-folket og hader deres sted.
Uafhængighedserklæringen hader jeg med.
Hader den sejrende union, som drypper med vort blod.
Banneret med striber, jeg kæmpede imod.
Jeg' en gæv oprører nemlig, det er jeg.
Og nordstats-nationen kan sgu godt rende mig.
Det er lige på slaget!
Sluk de lygter! De fjolser snubler og skyder hinanden til kvinder.
Så kunne jeg godt finde mænd til dem.
Hold op med at skyde, fjolser!
Luk mig ind!
Buck! Drenge! Denne vej!
Tror du, låsen holder?
Nej.
Kom så.
Nu skal I ikke prøve på noget!
Hej, drenge. Er de til mig?
Det er jo den rene gavebod.
Halløjsa.
Må jeg lige se mig omkring?
Sikke noget lort. Nej.
- Er der noget godt herinde? - Ja, måske.
Luk pengeskabet op.
Gør det så!
- Du behøvede ikke slå ham. - Jo. Han skal overbevises.
De har deres regler, og jeg er ond, og sådan spiller klaveret.
Kom her og luk det op.
Indstil skydningen, kraftidioter!
Længere ned i lommerne.
- Kom så! - Giv mig dine penge.
Du dér! Rejs dig op! Hvad har du?
Tal engelsk.
Penge... Kan du forstå det?
Kom med dine penge!
Nogle kvitteringer.
Jeg har femmere.
Jesse.
Det ser ikke godt ud.
Der ligger ikke hundrede tusind dollars.
- Ned på knæ. - Hvorfor?
Du skal bede.
Jeg slår dig nemlig ihjel.
Ned med dig!
Du er nødt til at tvinge mig.
Fint nok.
Du må ikke skyde ham! Lad nu være!
Du skal ikke fortælle, hvad jeg må og ikke må.
Kald dem sammen!
Chicago-aviserne gjorde et stort nummer ud af togrøveriet i Blue Cut -
- og hævdede, at kun Missouri ville tolerere James-brødrene i 12 år.
- Kan du holde på en hemmelighed? - Det kommer an på, hvad det er.
- Er du mørkeræd? - Nej.
Er du overtroisk?
Jeg har lagt et agern i vinduet. Det holder lynet væk.
Tak spids! Du må have listet som en kat.
Det er første og sidste gang, du bliver taget med paraderne nede.
- Hvor gammel er du? - 20.
Eller jeg fylder egentlig først 20 -
- til januar, så... Jeg er 19.
Men du føler dig meget ældre, ikke?
Jo, det gør jeg.
Frank, tror du allerede, sheriffen er efter os?
Ja, højst sandsynligt.
- Det har været en dejlig aften. - Nå, så det synes du?
Det med min lillebror og mig var ikke bare pral.
Hvis du og Jesse så vores mod og mandshjerte -
- kunne vi blive jeres faste hjælpere.
Jeres mod og mandshjerte.
Jeg har hørt nok om hjælpere. Du lyder sgu som din bror.
Så lad mig være ærlig. Det var Bob, der fik mig til det.
Han har planer for James-drengene, jeg slet ikke kan begribe.
- Så komplicerede er de. - I kan godt slå det ud af hovedet.
For nu er det slut med vores eventyr. Det kan du grifle ned i din dagbog.
Den 7. september 1881. James-banden -
- begik et sidste togrøveri i Blue Cut og lagde nattetogterne på hylden.
Jam...
Hvad skal du leve af?
Jeg kan måske blive skosælger.
Tænk! I morges spekulerede jeg på, om far ville låne mig sin frakke -
- og her lige efter midnat har jeg begået togrøveri -
- og sidder i en gyngestol og sludrer med selveste Jesse James.
Ja, verden er vidunderlig.
Hvad er det? Nå ja.
I morges var jeg bange for, om jeg kunne kende forskel på dig og Frank -
- så jeg tog det her udklip med, der beskriver jer. Skal jeg læse det?
Værsgo.
Jeg skal lige finde det. Øjeblik. Her er det.
Jesse James har et ansigt så glat og uskyldigt som en skolepiges.
De blå klare og skarpe øjne hviler aldrig.
Han er høj og elegant og kan udholde store anstrengelser -
- og de største strabadser. Jesse er munter, skødesløs og fandenivoldsk.
- Han har altid et smil på læberne... - Ja ja...
Ja, så handler det bare om Frank... Det er ikke noget. Og så...
Ved du, hvad der ligger ved min seng?
"Togrøverne - historien om James-drengene" af R.W. Stevens.
Mange nætter har jeg ligget vågen med åbne øjne og mund -
- og læst om jeres eventyr i de spændende bøger.
Det er alt sammen løgn.
Ja, selvfølgelig.
Du behøver ikke ryge mere, hvis det gør dig ør.
Alexander Franklin James var i Baltimore -
- da han læste om mordet på Jesse James.
Han rejste fra sin lillebror på grund af dennes sære tilbøjeligheder.
Men da han indså, at han aldrig mere fik Jesse at se -
- blev han oprevet, rådvild og fortvivlet.
Min bror og jeg er ikke ligefrem på talefod.
Jeg ville ikke have nævnt det.
- Er du bange? - Nej, jeg er bare lidt overrasket.
De er ikke så saftige og er et helvede at rense, men hvis man flår dem -
- og steger dem i hvidløg og olie, så smager de sandt for dyden godt.
Så sulten har jeg aldrig været.
- Jeg giver dem navne. - Såsom?
Mine fjender.
Jeg giver dem mine fjenders navne.
Bed Wood og Charley om at pakke deres sydfrugter.
Ja...
Gælder det også mig?
Nej, du må gerne blive.
Fint nok.
- Hvad vil du, bondeknold? - Ikke noget særligt.
Jesse siger bare, I skal pakke jeres sydfrugter og fordufte.
Jeg skal blive her.
Jeg er hans fætter... at du ved det.
- Min mor er hans fars søster. - Beskrev de det sådan for dig?
Pas lidt på, lille ven.
Hvorfor er det mig, der skal fordufte, og ikke dig?
Små slag, Wood. Hvis jeg kender Jess ret -
- skal der slides og slæbes, og Bob er tåben, der skal gøre det.
Ja, det hænger nok sådan sammen.
Du har jo lige mødt ham. Han kender ikke engang dit navn.
Wood! Sig til din far, at jeg kommer til Kentucky til oktober.
- Vi kan jage fugle sammen. - Det skal jeg nok.
Hvorfor er det Bob, der må blive?
Bob skal flytte mine ting over til et hus henne ad vejen.
- Der kan du selv se. - Jeg er ligeglad.
Det lyder spændende.
De flyttede til Troost Avenue i nattens mulm og mørke -
- så kvarterets beboere ikke kunne se dem og deres ejendele.
Og så troede Bob, han ville få otte timers søvn og et pænt farvel.
Men efter anden dag troede Bob, han aldrig blev nødt til at rejse -
- men kunne blive boende som drengens godmodige fætter...
... og galant gå til hånde for Zee.
Han fulgte Jesse overalt. De gik hen til Topeka Exchange Saloon -
- hvor Jesse brugte næsten en time på et enkelt glas øl -
- og alligevel klagede over at være beruset.
Bob røbede sjældent sine meninger.
Når nogen tiltalte ham, grinede han fjoget.
Hvis Jesse talte med en anden, huskede Bob deres samtale -
- registrerede hvert et tonefald, hver en bevægelse og trækning -
- som ville han skrive en biografi om banditten eller forberede en parodi.
Gå med dig.
Før i tiden kunne ingen liste sig ind på Jesse James.
Tror du, det har ændret sig?
Jeg har heller aldrig set dig uden dine pistoler.
Jeg kan ikke greje det.
Vil du være ligesom mig, eller vil du være mig?
Jeg laver bare sjov.
Den følgende dag blev Bob sendt af sted -
- med et farvel fra Jesse, men kun en afmålt afsked fra Zee.
Der var 65 kilometer ud til hans søsters gård fra Kansas City.
Og først langt ud på eftermiddagen nåede han frem.
Mrs. Martha Bolton lejede Harbison- gården i 1879, da hun blev enke.
Hun tjente godt på at give kost og logi -
- til brødrene Charley, Wilbur og Bob -
- og til folk fra James-banden, når de gik under jorden.
Dick! Du gør hende syg! Hun brækker sig, hvis du ikke passer på.
Wood Hite var blevet afvist af Martha -
- og hans forsøg på datteren var ved at blive spoleret af Dick Liddel.
Hov. Du sagde højt og tydeligt, at du ikke var kilden.
- Hvad er nu det for noget? - Dav.
- Du må ikke kigge. - Du er så køn, at jeg ikke kan dy mig.
Du skal advare ham mod det.
Dav! Omsider er jeg hjemme.
- Hurra, Bob. - Jeg sover også derinde.
- Du roder ikke i mine ting. - Fint nok, bedstefar.
- Hvor længe har du siddet der? - Jeg er lige kommet.
Er jeg gået glip af noget særligt?
Kun hvis du aldrig har set en mand vaske sit beskidte skrog.
Du har en ordentlig møbelbanker af sådan en lille pjevs at være.
Er det den, du er kommet for at se?
Nej. Din bror fortalte, at Jesse holdt dig i Kansas City nogle flere dage.
Hvorfor gjorde han det?
Det kan jeg ikke udtale mig om.
Så hør her. Nævnte Jesse, at Cummins og jeg har slået pjalterne sammen?
- Har I virkelig? - Ups. Har jeg nu sagt for meget?
Hvem er mere makkere med jer?
Han skærer halsen over på os. Du kender ham ikke så godt som mig.
Hvis man laver numre bag ryggen på Jesse -
- kommer han efter en med en kødøkse.
Hvad går I to og brygger på?
- Jeg ved ikke, om jeg skal sige det. - Jeg vil ikke tvinge det ud af dig.
Skal vi ikke lade det være hemmeligt, og så fortryder vi ikke den her snak?
Rækker du mig lige den seksløber?
Hvis du så meget som nævner mit navn til Jesse -
- så finder jeg ud af det. Det kan du godt stole på.
Og så finder jeg dig.
Jeg banker på døren, og jeg er så rasende som en gedehams.
Jeg er klar til kamp.
Pas på med den revolver, Dick.
Nu ved du, hvor jeg står, og mere er der ikke i det.
Vi kan være de bedste venner fra nu af.
Jeg er Pjevsen Ford. Grabberne op...
...min herre!
I er ikke kede af det.
Vi læste bare om James-drengene nede hos mexicanerne.
- Hvad er det? Det er ikke Jesse. - Det ved du ikke.
Han ville aldrig have skæg. Han holder sig langt væk fra kanoner.
- Se det billede. - Jeg aner ikke, hvad det er.
Lige siden Bob var lille, har han samlet på alt om James-brødrene.
Han har sit eget lille museum.
Næste gang må I hellere tage en skyder med!
Nej, hvor er jeg bange.
Også dig, Wood Hite. Hvis du gør det igen, skyder jeg dig i hovedet!
Du må hellere tænke på, hvem min fætter er -
- for Jesse elsker mig som Bøgernes Bog.
Du er nok en farlig karl nede hos købmanden -
- men husk, hvem der kommer, hvis jeg får den mindste skramme.
- Jeg er ligeglad! - Skal jeg råbe?
Skal vi ikke bare være venner? Lad os hygge os for en gangs skyld.
Flot nyt kluns, cowboy.
Har du fået øje på noget?
Det var bare en fugl.
Det blev oktober, og Jesse så detektiver i enhver butiksbestyrer -
- gadefejer og menigmand, der snusede rundt i en butik.
Den 11. vækkede han sin kone -
- med Biblens beretning om den hellige families flugt til Egypten.
Næste nat forsvandt Thomas Howard-familien fra Kansas City.
Kort efter blev fire af togrøverne fra Blue Cut anholdt ved Glendale.
Hvordan Jesse kunne vide besked, forbliver et mysterium.
De levede et liv som nomader. Mænd, der vælger at være lovløse -
- kan ikke blive et sted særlig længe.
Tak spids. Jeg tror alligevel, jeg bliver.
Wood og Dick mundhuggedes gennem hele Kentucky -
- indtil de nåede hjem til major George Hite, Woods far -
- og Frank og Jesse James ' onkel.
Hende holder du dig fra.
Hun er min fars hustru.
Er du med?
Har De lavet det?
Jeg har en niggerkvinde.
Hvabehar?
Dick spurgte, om jeg har lavet det.
Har du?
Nej.
Hun vidste, hvad hun gik ind til.
Vi er vist natteravnene her, vi to.
Jeg er glad.
Hvorfor det?
Du er interessant at se på.
Du har virkelig et behageligt væsen.
Og du gør mig ligesom varm over det hele.
Jeg er det, man kalder en "inamorato".
Jeg vidste, det måtte hedde noget.
Du og Hite-familien kan ikke sammen, hvis jeg skal tro på Woods historie.
Vi hader hinanden som pesten, hvis du vil vide det.
De ville ikke spytte på mig, hvis der var ild i mig.
Man siger, at når der er ild i en kvinde -
- skal man rulle hende rundt på jorden og dække hende til med sin krop.
Du er godt nok en værre frækkert.
Er det ikke ved at være sengetid?
Så giver jeg de fine fingre et kys.
Godnat.
Hold nu op.
Jeg har vist drukket for meget kaffe.
Jeg skal noget så grusomt på det lille hus.
Nej, hvor er det flovt.
Bare gør dig færdig. Det generer mig ikke.
Jeg får sceneskræk med en fremmed mand herinde.
Jeg er skam ikke fremmed. Jeg er bygget ligesom alle de andre.
Du er fantastisk køn.
Er jeg det?
Jeg har aldrig set så velformede lemmer.
Er Wood vågen?
Jeg er helt alene.
Du troede garanteret, jeg var en fin dame.
Du er ikke den store husholderske, vel?
Du kom ikke tilfældigt forbi.
Hvorfor ikke?
Kom nu. Slå dig ned.
- Du skulle se at få dig en kone. - Ja.
Det skulle jeg vel.
Jeg ville have spurgt Martha. Charleys søster.
Jeg ville spørge, om det måske var noget.
Men Wood har vist sine egne planer.
Og Dick Liddel kommer altid på tværs.
- Men jeg overvejede det nu. - Har du fået høsten i hus?
Nej, jeg har ikke så meget. Kun et lille bed og en græsmark.
Jeg lå syg, da der skulle sås.
Så...
Ed, hvordan har du det egentlig?
Hvorfor?
Du opfører dig underligt.
Vi to har jo ikke ligefrem været perlevenner på det sidste...
...og det er ikke din skyld, skal du lige vide.
- Men man hører jo snak. - Snak?
Folk siger ting til en.
Kom med et eksempel.
- Jim Cummins kom forbi. - Jim Cummins.
Og Jim sagde:
"Kan du huske dem, der blev fanget efter Blue Cut-røveriet?"
Jim sagde, han havde hørt...
...at du har planlagt at slå dem ihjel.
Hvorfor skulle jeg gøre det?
Det er nok bare snak.
Jim Cummins... Sagde han andet?
Nej. Det var det hele.
Det forklarer ikke, hvorfor du er bange.
Jeg er jo i samme situation.
- Jeg blev skrækslagen, da jeg så dig. - Jeg kom bare forbi.
Jamen hvis du havde hørt om Jim Cummins, ville du nok tro -
- at vi ville fange dig for dusøren, og det passer ikke.
Men du kunne jo have en mistanke om det.
Jeg har ikke hørt spor.
Jeg har 600 dollars liggende. Jeg behøver ikke nogen dusør.
Der er også princippet...
- Jeg er glad for, jeg kom forbi. - Det er jeg også.
Skal vi ikke ride en tur?
Jeg giver et måltid mad inde i byen.
Så rider jeg videre.
Fint nok.
Er du klar til at ride en tur?
Skal vi hjem til dig?
Har du set noget til Ed Miller?
Det er der ingen, der har.
Han må være rejst til Californien.
Jeg vil nu gerne vide, hvor vi skal hen.
Hvis du skulle besøge Jim Cummins, ville du så ikke ride den her vej?
Jo, det ville jeg vel.
Davs.
Er I min fars venner?
Vi er Jim Cummins' venner.
Han har været væk siden august. Han sagde ikke, hvor han tog hen.
- Jeg hedder Matt Collins. - Albert Ford.
Det glæder mig at møde dig.
- Dick Turpin. - Mig en fornøjelse.
- Jeg ved ikke, hvor han er! Slip mig! - Nu holder du kæft!
Jeg ved ikke, hvor han er!
- Jeg ved det ikke! - Ind med dig!
- Hold kæft! - Jeg ved ikke, hvor han er!
- Jeg ved det ikke! - Kors! Jesse, han er kun et barn.
Han ved, hvor hans onkel er, så han bliver snart gammel.
- Måske ved han det ikke. - Jo!
Sommetider skal man spørge igen og igen. Børn husker tit dårligt.
Tak spids! Det er ved at ryge af.
Det skal bare lige gå løs. Så kan jeg rive det af som en side i en bog.
Han kan jo ikke engang sige noget.
Hvor er Jim? Hvor er Jim?
Hvor er Jim...?!
- Hold så op! - Lede svin! Jeg ved ikke, hvor han er!
Tror du ikke på mig? Jeg fik ikke en chance! Du holdt mig for munden!
Jeg ved aldrig noget om Jim, så lad mig være!
Slip mig, dit dumme svin!
Jeg er dødtræt. Jeg kan ikke...
Jeg er også helt rundt på gulvet.
Efter sådan nogle episoder føler jeg mig beskidt.
Er alt i orden, Jesse?
Jesse var syg. Han havde rindende øjne, smerter og vand i lungerne.
Søvnløsheden sværtede øjenhulerne som sod.
Han læste varsler i kyllingers sammenfiltrede indvolde -
- eller kattehår, der blev ført med vinden.
Og varslerne var dårlige, hvilket fik ham til at lukke af og isolere sig.
Hvorfor skal du ordne alle pligter?
Charley og Bob betaler ekstra til Martha for at slippe for det.
Det er alligevel ikke rimeligt.
Martha.
Se, hvem der kommer sjoskende.
Kommer du fra Kentucky?
Hvorfor følger du slet ikke med, Martha?
Wood og Dick skød løs på hinanden for nogle måneder siden.
Sæt låg på kedlen, Ida.
Hvad var I oppe at toppes over?
Han rodede rundt med min fars kone -
- mens en svinekotelet brændte på, så jeg skød efter ham.
Ida! Du stikker ikke tommelfingeren i fløden, når du skummer den!
Hans luskede numre og flirten -
- har gjort mig noget så rasende.
Han er en slange, der kryber i græsset. Han er ikke til at stole på.
Dick fortalte en helt anden version af skyderiet.
Wood Hite er nedenunder.
Er han her?
Ja, han kom sent i aftes.
- Slap af! - Rolig. Der er snart morgenmad.
Han trækker stadig vejret. Men han er vist færdig.
I må hellere ønske ham god rejse.
Wood?
Du var en flink fyr, Wood.
Jeg håber ikke, du har alt for ondt.
Jeg ville gerne hente noget at drikke, men du ville bare kløjes i det.
Lille Ida kommer til at savne dig. Det gør resten af familien også.
En ting er sikker. Vi kan ikke tage ham ind til Richmond.
- Hvorfor ikke? - Bob bliver smidt i fængsel.
Og Jesse opdager, at hans fætter er blevet skudt her -
- og så er det ude med os alle sammen.
Og med et enkelt nådesløst voldsomt stød trængte han op -
- og førte den stønnende og prustende videre -
- med en dunst af min mødoms blod, til den var stødt helt op til roden.
Han er ikke forsvundet, hvis det er det, du håber.
Hvor langt er du nået?
Hun har mødt en algerisk korsar nede i Gibraltar.
Hun er blevet helt ophidset.
- Hvordan går det med benet? - Det gør afsindig ondt. Tak.
Salige er de fattige i ånden, thi Himmeriget er deres.
Salige er de, som sørger, thi de skal trøstes.
Salige er de...
Sagtmodige.
Salige er de sagtmodige.
- Er det ham? - Ja. Ved han det med Wood?
- Han opdager det meste. - Hvad siger jeg, hvis han spørger?
Sig, jeg er i K.C. Med Mattie.
Han jagtede bøfler. Han var glad for at møde undertegnede.
Derovre i Europa er der kun to amerikanere, de kender:
Mark Twain og Jesse James.
- Der har vi jo knægten. - Hvordan går det?
- Jeg tager aldrig pistolbælterne af. - Fornuftigt.
Charley, har du slået benet?
Ja, jeg gled ned fra taget og faldt ned i en snedrive som et stort dumt læs.
Først skriger jeg: "Kors i hytten!" Og så ligger jeg i sne til halsen.
Hvad fik dig dog til at klatre op på et tag i december?
Der var en hat...
Nej nej. En kat... oppe på taget, og jeg kravlede op efter den.